Dvě břevna, neproměněná tutovka Erika Prekopa, který šel sám na bránu, 24:3 na střely, 75:25 % držení míče.
I přes tuhle evidentní převahu se Baník vítězné trefy dočkal až v závěrečném nastavení, když střelu Tomáše Riga mimo dosah opět dobře chytajícího Adama Zadražila tečoval baníkovský stoper Uchenna Aririerisim.
Hradec si zápas ztížil hned v jeho úvodu, když rozhodčí Jan Machálek na doporučení VARu vyloučil ve 13. minutě Jakuba Kučeru.
Hradci pak nezbývalo než celý zápas poctivě odbránit, což se mu i z velké části dařilo a Baník, byť se pravidelně dostával do šancí, to neměl lehké.
Navíc hosté mohli jít po jednom z brejků dokonce do vedení. Adam Vlkanova si kličkou ve vápně zkušeně řekl o penaltu, Jiří Boula ho fauloval a Machálek pokutový kop nařídil.
Postavil se k němu Ondřej Mihálik, letní posila Hradce ze Slovácka. Jakuba Markoviče v bráně Baníku ale nepřekonal. Třiadvacetiletý brankář, který do Ostravy přestoupil loni ze Slavie (ta na něj má právo na zpětný odkup), šel sice do strany, ale ještě dokázal střelu mířící doprostřed brány vykopnout.
Byl to skvělý zákrok, o tom není třeba debatovat. Ale jak vidíte Mihálikovu střelu?
Chycená penalta a rozhodující gól v úplném závěru zápasu znamenají, že Baník má po třech odehraných zápasech šest bodů za dvě domácí výhry 1:0 (proti Hradci a Jablonci). Vylepšil si tak dojem z prvního kola, kdy prohrál 1:2 v pražských Vršovicích s Bohemians (minulý týden si odložil zápas v Karviné kvůli účasti v pohárové Evropě, kde ve středu prohrál 0:1 v Kodani). Hradec má také šest bodů za dvě výhry a k tomu dvě prohry.
Reprezentace pod Ivanem Haškem zatím nemá výsledky, herní tvář a spoléhá jen na správný charakter hráčů. Přijde zlepšení, nebo už není na co čekat a bude lepší tuhle kapitolu uzavřít?
Česká reprezentace si částečně napravila reputaci, když po sobotním debaklu v Gruzii 1:4, v Edenu porazila Ukrajinu 3:2. Otazníky nad Ivanem Haškem visí dál, tomu se vyplatila sázka na obměnu sestavy. Jackpot trefil Pavel Šulc.
Před padesáti roky 1. FC Magdeburk ve finále PVP zdolal AC Milán a stal se jediným východoněmeckým klubem, jenž uspěl v pohárové Evropě. Za odměnu hráči nemuseli čekat deset let na žigulíka.